21 Septembrie, 1945... Aceea a fost noaptea în care am murit.
Vagabonzi nenorociți...
Ai grijă!
Dezgustător!
E mort?
Americanilor le-ar place să ne vadă așa...
Este o priveliște dezonorantă!
Mamă!
Ce zi e asta?
Setsuko...
Încă unul.
Ce este chestia asta?
Nu contează. Aruncă-l!
Și ăsta e pe ducă.
Poți să vezi asta în ochii lor...
MORMÂNTUL LICURICILOR
Designer de producție: Ryoichi Sato Povestirea originală: Akiyuki Nosaka
Design personaje: Yoshifumi Kondo Regizor artistic: Nizo Yamamoto
Muzica: Michio Mamiya
Layout: Yoshiyuki Momose Design culori personaje: Michiyo Yasuda
Director de imagine: Nobuo Koyama Design sunet: Yasuo Urakami
Producător: Toru Hara
Scenariul și regia: Isao Takahata
Raid aerian! Intrați în adăposturi!
Am auzit că e o escadrilă mare!
Adăpostul din spatele pompierilor ar trebui să fie mai sigur!
Mi-e cald!
Fii o fetiță bună... Încearcă să ai răbdare.
Mai bine aș ajunge odată la adăpost.
Ai grijă, să ajungi acolo cât de repede poți.
Setsuko, fi o fată bună și nu-l supăra pe fratele tău.
Lasă-ne pe noi! Mergi la adăpostul ăla!
Da, da...
Mamă, ți-ai luat medicamentele?
Le am aici. Nu-ți face griji.
Urăsc adăpostul ăla!
Ei bine, îți va părea rău dacă vei fi aruncat în aer de o bombă! Acum urcă.
Păpușa mea!
Raid aerian!
Seita!
La pământ!
Seita!
Trăiască Împăratul!
Suntem în siguranță aici. Nu-ți face griji.
Unde-i mama?
În adăpost.
Adăpostul pompierilor poate rezista ușor la o bombă de 250 kilograme.
Nu-ți fă griji pentru ea.
Probabil că va merge în stația Niponmatsu ca să ne găsească...
O vom întâlni acolo.
Hai mai întâi să ne tragem sufletul un pic.
Ești bine, Setsuko?
Mi-am pierdut un pantof.
Îți voi cumpăra alții mai buni.
Am bani.
Deschide asta.
Ești bogată.
Ploaie neagră, de la bombardament...
S-a dus totul!
Uite, aceea a fost hala centrală. Am servit prânzul acolo, odată.
Oare s-a dus și casa noastră?
Probabil.
Ce vom face?
Tata îi va face să plătească pentru asta!
Mamă!
Ei bine, se pare că nu sunt singurul care și-a pierdut casa.
Suntem toți în aceeași barcă.
Cel puțin măcar suntem în viață.
Au fost două lovituri directe. Focurile sunt imposibil de stins!
Când încerci să le potolești, pur și simplu împrăștie ulei împrejur.
Nu este ea... Nu-i aici jos!
Seita, trebuie să fac pipi.
Toți locuitorii din Ichirizuka și Kaminishi!
Vă rugăm să vă prezentați la stația de prim ajutor!
Ce este?
Mă dor ochii.
Nu-i freca.
Te vei spăla pe ochi când vom ajunge la școală.
Unde-i mama?
Va fi la școală.
La școală?
Să mergem.
Seita!
Ți-ai văzut mama?
Este rănită. Mergi la ea. O voi supraveghea eu pe sora ta.
Nu a fost înspăimântător, Setsuko? Ai plâns?
Seita a trebuit să plece undeva. Îl așteptăm împreună.
Seita. Mă bucur că ești aici. Ești bine?
Mama mea...?
Pe aici.
Asta este a mamei tale, nu-i așa?
Aici.
În sfârșit a adormit.
Ar trebui să fie într-un spital adecvat. Nu putem face multe.
Cred că spitalul Kaisei din Nishinomiya nu a fost lovit.
Mama mea are probleme cu inima. Poate să-și ia medicamentele?
O să întreb.
Voi fi prin apropiere dacă ai nevoie de mine.
Mamă...
- Ai văzut-o? - Da...
Îmi pare nespus de rău...
Mi-e sete.
Dacă este ceva cu care să ajut, doar spune.
Ți-ai luat rația de biscuiți?
Ți-o aduc eu!
Ține inelul ăsta în punguța ta. Să nu-l pierzi.
Mama este... rănită. Se va simți mai bine, cu toate astea.
Unde este ea?
În spital. În Nishinomiya.
Vom sta aici la școală în noaptea asta.
Apoi mâine vom merge la mătușa noastră lângă spital.
Bine?
Noi toți vom fi la etajul al doilea. De ce nu treci mai târziu?
Mulțumesc mult. Așa vom face.
Ne vedem mai târziu, Setsuko.
Vrei câteva?
Vreau să o văd pe mama.
Poate mâine. E prea târziu acum.
Privește-mă, sunt bun la asta!
Nu i-am dat jos bandajul. Nu vrei să vezi trupul.
Cu căldura asta noi ar trebui... Ea va trebui să meargă cu camionul azi.
Unde-i sora ta?
În Nishinomiya. Avem o mătușă mai îndepărtată.
Cred că ea se va îngriji de noi.
Înțeleg. Ce noroc pe voi.
Mai bine mă întorc la treabă. Noroc și vouă.
Mamă!
Unde este?
Încă se mai simte rău?
Da. Încă îi e rău...
Bine ai revenit.
Ce mai face mama ta? Este la Kaisei?
Noroc că tatăl tău este în marină.
Ai nevoie de ajutorul unui camion ca să poți pleca de aici!
Ți-am așezat saltelele și plasele contra țânțarilor în camera ta.
Mulțumesc.
Nu are nevoie mama de inelul ei?
Mi l-a dat mie?
Doar fii atentă să nu îl pierzi.
Setsuko...
Când mama va fi un pic mai bine, te voi lua să o vezi.
E timpul de culcare. Bine?
Pește uscat... Hering... Cartofi uscați... Ouă...
Prune murate...
Și cred că ăsta e chiar unt!
Aceste lucruri se găsesc greu în zilele noastre.
Soldații întotdeauna primesc ce este mai bun în timpuri ca acestea.
Oricum, te-ai oprit pe la spital?
Ar trebui să vorbesc cu mama ta despre ce vom face mai departe.
Și aș putea să o iau și pe Setsuko până acolo să-i facă o vizită.
Cât este de grav?!
Mama... a murit acum două zile, când încă mai era la școală.
Poftim?! A murit!
Atunci de ce nu mi-ai spus? De ce mi-ai ascuns asta?!
Nu am vrut ca Setsuko să știe.
Moartă... Ce îngrozitor!
Mai bine i-ai scrie tatălui tău să îi spui și lui!
Seita!
Uite! Ea mi-a cumpărat pantofi noi!
Ce bine de tine, Setsuko.
Bună!
Să nu stați mult...
Nu vom sta.
Ce-i acest zgomot?
Broaște. Nimic de speriat.
Licurici!
Încearcă să îl prinzi.
L-ai zdrobit.
Miroase rău!
L-ai strâns prea tare.
Privește ce de licurici! Ce mulți sunt!
Setsuko, închide ochii și spune "ah".
De ce?
Doar fă-o. "Ah..."
Bomboană de fructe!
Aproape am înghițit-o.
Am ajuns acasă.
Unde ați fost?
I-ai mulțumit doamnei?
Da doamnă.
Mâncarea aceea arăta bine...
Seita. Nu trebuia să mergi la școală. Parcă așa era?
Da, dar oțelăria la care lucram a fost bombardată.
Iar școala a ars. Nu mai am unde să merg.
Ei bine, sper că i-ai scris tatălui tău.
Deja i-am trimis o scrisoare prin Oficiul Naval.
Când?
Chiar imediat ce am ajuns aici... Acum 10 zile?
Asta-i ciudat...
Trebuia să fi primit un răspuns până acum.
Să dai înapoi foarfeca când ai terminat cu ea, Setsuko.
Cum merge războiul?
Începe să pară fără speranță.
Cu cât pierdem mai multe fabrici, cu atât ceilalți trebuie să muncească mai greu.
Războiul ne termină proviziile.
Ai dreptate. De asta și hrana se găsește mai greu.
Soldații noștri nu sunt singurii care suferă.
Și tu lucrezi pentru apărarea țării, domniță.
Mănânci și muncești cât de mult poți tu!
Nu din nou...
Deci ați fost luați într-un grup de copii fără casă?
Sărmane ființe... să-și piardă mama la o vârstă așa fragedă.
Ți-e prea cald? Te mănâncă?
Este zăpușeală. Urăsc adăposturile!
Mai rezistă puțin. Vom ieși repede.
Vrei să mergi pe plajă?
Da! Da! Să mergem!
Acum toate sunt câmpuri de zarzavaturi.
Ce fac?
Fac sare de mare.
Asta pentru că toată sarea și sosul de soia sunt raționalizate.
Dezbracă-te, Setsuko!
E un pic cam rece...
E rece!
Ți-a mai liniștit iritația, nu?
Este o cadă mare!
Hei!
Vino înapoi aici!
Sunt un urs! Te voi mânca!
Ia te uită? E cineva care doarme?
Nu te uita acolo.
Când se va mai încălzi un pic, te voi învăța cum să înoți.
Hai să înotăm, apoi să mâncăm.
Vom înota, și asta ne va face foame.
Seita!
Setsuko! Haide înăuntru!
Ți-e foame, nu-i așa? Sunt și niște sucuri reci.
Mamă! Ai așteptat mult? Mă bucur să te văd din nou.
Îți este bine aici?
Sunt bine. Nu-ți face griji! Ei sunt foarte drăguți aici.
Mi-e foame.
Hai să mergem acasă înainte să fim prinși în raid.
Sunt obosită... Ia-mă în brațe.
Raid aerian!
Mamei tale nu-i vor mai trebui kimono-urile de acum.
Mai bine le-am schimba pentru ceva orez.
Și eu mi-am tot schimbat lucrurile unul câte unul pe mâncare.
Probabil că poți obține un castronaș plin de orez pentru ele.
Așa mult?
Ai nevoie de hrană.
Nu poți fi un soldat dacă nu crești sănătos.
Un castronaș întreg de orez?
Mama ta ar fi foarte bucuroasă că nu le-ai lăsat să se risipească.
Am să le iau, acum.
Nu!
Setsuko. Ești trează?
Nu! Nu! Sunt ale mamei!
Nu le lua!
Setsuko... Dă-le drumul!
Setsuko... Setsuko...
E bun orezul, nu-i așa?
Vom avea o cină pe cinste cu orez, Setsuko.
Aici, asta este a ta.
Orez alb, Setsuko!
Ține.
Cu fiica mea și chiriașul meu lucrând peste program, din greu...
...Mă simțeam rău să nu am destul orez să le dau.
Este minunat, nu? Orez alb adevărat!
Mai mult!
Da, da...
Îl vei mânca pe tot diseară, nu-i așa Setsuko?
Este bun!
Ce este?
Nu vreau terci de orez!
Nu mai avem deloc prune murate?
Le-am terminat de secole.
Uite-ți prânzul.
Mulțumesc. Mai bine continui să merg.
Ne mai vedem.
Pa.
Ai grijă.
Vom avea găluște de orez la prânz. Doar abține-te până atunci.
Termină! Tot asta vei avea și tu la prânz!
Crezi că o moluscă leneșă ca tine merită...
...la fel de mult ca oamenii care muncesc pentru națiune?!
Seita, ești destul de mare ca să știi că ar trebui să ajuți.
Tot spui că vrei orez, dar îl meriți?
Nu, absolut că nu!
Eu chiar ți-am dat ceva orez, și tu încă te mai plângi!
Dar este orezul nostru.
Deci acum te păcălesc, nu?
Cum îndrăznești să spui asta! După ce v-am primit pe amândoi!
Bine! Vom mânca separat la cină de acum!
Seita, tu mai ai și alte rude în Tokyo, nu?
Din partea mamei?
De ce nu le scrii? Putem fi bombardați oricând aici!
Problema este, că nu le știu adresa...
Hai să mergem acasă.
Tata ne așteaptă.
Broaștele cântă, e timpul să mergem acasă.
Îmi pare rău că a trebuit să aștepți atât.
Ce este?
Mi-e foame. Și mi-e și sete.
Bine...
Aici, ia un drajeu.
Mama are 7.000 de yeni în bancă.
7.000... Asta-i deajuns să trăiești, deci nu-ți face griji.
Îi spun tatei să-ți scrie curând, pentru că aștepți.
Sunteți norocoși.
Nu poți cumpăra o plită ca asta prea ușor în zilele noastre.
E aproape imposibil să găsești ceva de vândut.
Voi lua pieptănul ăla, și... Ai o umbrelă?
O umbrelă... da!
Plouă, plouă.
Fratele cel mare vine acasă, cu o umbrelă numai pentru mine
Vine ploaia!
Asta am reușit!
Fii atent cu focul ăla.
Corect...
Ce fac ei acolo?
Ei își fac mâncarea pentru ei.
Bravo lor! Frumos din partea lor. Mai mult te rog.
Mamă, i-ai certat din nou?
Da, dar refuză să-și ceară scuze.
Și băiatul ăla chiar a cumpărat o plită. Doar să-mi facă în ciudă!
Terminat!
Proaste maniere, Seita.
Nu contează. Putem sta oricum dorim.
Orez pentru doi.
Asta este?
Următoarea rație va fi în iulie.
Lasă-mă pe mine!
Îți place?
Are diverse gusturi!
Struguri, căpșuni, pepene, mentă. Toate aici.
Bea-l pe tot.
L-am terminat.
Bravo... Lasă vasele să le spăl eu.
Atât de egoiști...
Sincer! Copiii ăia sunt doi dintre cei mai răi!
Nu din nou!
Mamă! Mamă!
Seita, fiica mea și cu soțul meu muncesc pentru națiune!
Nu o mai suportăm să ne țină treji cu țipetele ei.
Avem destule probleme cu dormitul de la raidurile aeriene!
Alertă de la Divizia Militară Centrală.
Se apropie mai multe valuri de bombardiere inamice.
Intrăm în adăpost din nou, Seita?
Ești destul de mare ca să te lupți cu focul, nu?
Liber. Pericolul a trecut!
Vreau să merg acasă. Nu-mi place să locuiesc cu ea!
Nu mai avem o casă la care să ne întoarcem.
Cu un steag mare sub formă de crap...
...și mai lung decât o casă.
Cel mai mare este tatăl, cei mici sunt copiii.
Terminați! Nu vă dai seama că suntem în război?!
Voi nu faceți altceva decât să-mi faceți mie probleme!
O pereche de paraziți, asta sunteți!
Nu sunteți de nici un ajutor în timpul raidurilor.
Ați putea să plecați și să locuiți în grote, nu-mi pasă!
Asta este.
Vom locui aici.
Nu o folosește nimeni. E solidă. Putem sta cum vrem!
Chiar putem locui aici?!
Te-am supărat destul până acum. Acum plecăm.
Plecați...? Încotro?
Încă nu ne-am hotărât.
Ei bine, aveți grijă de voi. Pa-pa, Setsuko!
Asta va fi bucătăria!
Asta va fi ușa din față!
Și baia unde va fi?
Poate fi oriunde. Am să te duc eu.
Mulțumesc pentru căruț.
Lăsați-l acolo.
Crezi că ne poți vinde ceva mâncare și paie?
Bănuiesc. Nu a mai rămas mare lucru, totuși.
Îmi lasă gura apă!
Să mâncăm.
Ei bine, oricând putem mânca broaște.
Broaște?
Se spune că sunt bune.
Mă ocup eu să strâng. Tu intră sub plasa contra țânțarilor.
Ce este?
Mi-am uitat periuța de dinți.
O noapte fără asta nu contează.
Încep să apară gâzele. Mai bine intri sub plasă.
E întuneric aici. Mi-e frică.
Trebuie să mă duc la toaletă. Dar tu?
Un kamikaze.
Parcă e un licurici.
Da...
Hai să prindem câțiva.
Bine, intră.
Pot să te văd!
Și eu pot să te văd.
Un ac de păr.
Bine, să prindem cât de mulți putem!
Am fost la parada Marinei, o dată. Înainte să te naști tu.
Parada Marinei...?
Crucișătorul tatei, "Maya", era în formație cu flota.
Fortăreață puternică plutind pe mări...
Apărând țara noastră de invadatori apropiați și îndepărtați.
Avion inamic!
Mă întreb unde se luptă tata acum...
Dă-te jos de pe mine, Seita!
Ce faci?
Fac un mormânt. Mama e și ea în unul.
Mi-a spus mătușica.
Mi-a spus că mama a murit, și acum e în mormânt.
Vom merge la mormântul ei cândva.
Îți amintești cimitirul, cel de lângă Nunobiki?
Acolo se află. Sub un mare copac de camfor...
De ce licuricii trebuie să moară așa de repede?
Hei, se pare că cineva locuiește aici.
Probabil și-au pierdut casa.
Poate este un pustnic nebun.
Este un leagăn.
Un copil locuiește aici. Ce este asta?
Odihnească-se în Pace!
Aș vrea să fi fost mâncare adevărată.
Spune "Setsuko".
Uite! Broaște uscate!
Cine ar dori să mănânce așa ceva?!
Nici unul din cei pe care îi cunosc nu ar mânca vreodată chestiile astea!
Păstăi de soia! Și credeam că mâncarea care o aveam era rea!
O stafie!
Mi-am dat la schimb totul pe orez. Chiar și kimono-ul mamei.
Nu a mai rămas nimic de dat la schimb.
Te rog, îți pot plăti cu bani pentru orez...
Îmi pare rău. Nu îți pot da la schimb sau vinde nimic.
Sunt un fermier, dar nici eu nu mai am orez pe care să-l împart.
Nu mai ai alte rude?
Nu le pot contacta.
Atunci primește sfatul meu și întoarce-te la femeia aceea.
Totul este raționalizat acum.
Nu poți supraviețui în afara sistemului.
Doar înghite-ți mândria și cere-ți scuze de la ea.
Mulțumesc oricum. Voi ruga pe altcineva.
Ești fiul unui ofițer de marină, nu? Încearcă să fii curajos.
Este un schimb?
O, nu!
Chiar contează dacă îți place sau nu. Trebuie să înghiți!
Trebuie, așa te maturizezi!
Seita...
Simt. Mă simt ciudat.
Ți-e frig?
Am avut diaree...
De ce tu...!
Îmi pare rău!
Domnule, iertați-mă! Nu am vrut.
Sora mea este bolnavă. Eu doar vroiam să-i duc niște zahăr!
Da, sigur! Furtul de alimente e o crimă serioasă pe timp de război!
Ce Dumnezeu...! Vino înapoi aici!
Ce naiba...?! Și cartofii?!
Deci tu ești cel care tot fura de pe aici!
Seita!
Îmi pare rău! Nu voi mai face asta din nou, jur!
Spune asta polițiștilor! Te voi duce acolo chiar eu!
Acum mergi! Sper să te închidă!
Te rog, ea este bolnavă! Are nevoie de mine!
Seita!
Seita...
Natura crimei e foarte clară, cred.
Mulțumesc, voi rezolva eu asta. Poți pleca.
Dar domnule ofițer...
L-ai bătut destul pe sărmanul copil.
Chiar eram tentat să-i spun... Atac asupra unui minor!
Eu... Am să plec acum, domnule ofițer!
În noaptea asta au lovit Fukui-ul.
Vrei un pahar cu apă?
Setsuko...
Seita!
Seita...
Unde te doare? Ar trebui să mergi la doctor să-ți facă o injecție.
Setsuko!
Seita, trebuie să merg la baie.
Nu poți aștepta?
Urcă-te în spatele meu.
Fratele s-a dus spre munte să aducă ceva lemne de foc...
Setsuko. Cina.
Dovleacul ăsta e grozav. Are gustul exact ca jeleurile.
Nu-mi plac chestiile alea.
Uite, dacă nu mănânci, tata va da vina pe mine pentru asta.
Haide, chiar te voi ajuta. Acum înviorează-te și mănâncă!
Odată ce te faci mai bine, te voi duce pe plajă din nou.
Astea o să ne ajute să cumpărăm de mâncare, Setsuko!
Seita...
Acestea au fost ale mamei tale? Nu mă face să râd!
Nu încerca să amanetezi gunoiul ăsta la mine!
Setsuko...
Setsuko!
Seita... Apă...
Trage aer în piept.
Expiră.
Ea a început să facă diaree de ceva vreme.
Iritații fierbinți... Eczeme... Și apa sărată i-a afectat pielea.
Slăbită de malnutriție. Din cauza asta a avut șt diaree.
Următorul?
Îi puteți da și ei medicamente? O injecție?
Nu vreau injecție.
Te rog doctore, ajut-o!
Medicamente... Tot ce-i trebuie copilului este hrană.
Hrană...
Cum te pot ajuta?
De unde iau hrană?!
Mi-e foame. Ce vrei să mănânci?
Tempura... Sashimi... Jeleu...
Altceva?
Înghețată... Și mai vreau...
Vreau drajeuri de fructe...
Drajeuri... Bine!
Voi scoate banii de la bancă și îți voi cumpăra toată hrana de care ai nevoie.
Nu vreau nimic... Te rog rămâi cu mine...
Nu pleca! Stai cu mine! Nu mă lăsa singură!
Nu-ți face griji, Setsuko.
Îți voi cumpăra ceva bun, alimente hrănitoare.
Și nu te voi mai lăsa singură. Niciodată.
Promit.
3.000 yeni.
Vine un taifun?
Grozav, am primit "vântul divin" După ce ne predăm. Figuri...
Predare...? Am pierdut războiul?!
Nu ai auzit?
Japonia a pierdut? Marele Imperiu Japonez?
Da... Predare necondiționată.
Ce s-a întâmplat cu flota?
Pierdută.
Trimisă la fund. Nici un vas nu mai plutește.
Cum?!
Nava tatălui meu a fost și ea scufundată?! De asta nu a mai scris?!
De unde să știu? Copil nebun...
La naiba cu el!
Mi-e atât de foame...
Tată...
Acum și tata e dus... E mort și el...
Tată...
Setsuko, îmi pare rău că am întârziat. Voi face niște terci de orez.
Se urcă...
Și apoi coboară...
Licuricii s-au oprit...
Am cumpărat pentru noi chiar pui și ouă.
Și de-asemeni...
Setsuko, ce ai în gură?!
Asta e o bilă de sticlă. Nu o bomboană!
Ți-am adus ceva care știu că-ți place.
Seita... Ia una...
Setsuko... Ce e...?
Bulgări de orez...
I-am făcut pentru tine...
Aici... Ia unul...
Nu le vrei...?
Setsuko!
Uite, este un pepene verde. Nu l-am furat.
Aici, mănâncă.
Este bun...
Ține asta, îți voi face niște crupe de orez cu ouă.
Voi lăsa pepenele aici pentru tine.
Bine?
Seita... Mulțumesc...
Setsuko nu s-a mai trezit.
Poftim. Cărbune pentru crematoriu.
Dacă este un copil, trebuie să faci asta la templu.
Trupul trebuie îmbrăcat ușor. Pentru un foc bun folosește tulpini de fasole.
Frumoasă zi, în ciuda a toate astea.
Nu s-a schimbat deloc. E bine să fii acasă!
Uite! Vechiul fonograf...
Mi-a lipsit această priveliște.
Să te întorci devreme!
În dimineața următoare, am pus ceva cenușă de-a lui Setsuko în...
...cutia de bomboane, și apoi am coborât dealul.
Nu am mai mers niciodată la adăpost.
Seita...
E timpul să te culci. Bine?
Sincronizare și revizuire: muLineZu